...der vi kom inn?
Todd.
Alt i orden, Todd?
Kan jeg få et lite glass billig hvitvin?
Takk.
Pomps?
Hva er svaret?
Vi skal ikke til noe hotell.
Vi skal hjem.
TJENESTEBEVIS
WATERS, Eric Fletcher 18. februar 1944
Monte Cassino Krigskirkegård
Savnet i kamp, antatt omkommet
Lys!
Lyd effekter!
Og action!
La dem føle det.
La dem føle det!
Kjære mrs. Waters,
jeg var med mannen din i Italia,
feltmarskalk Alexander beskrev de få dagene vi kjempet der
som "de voldsomste kampene i krigen."
Mannen din kjempet tappert.
Da tyskerne nærmet seg, mottok jeg rapport
om at din mann hadde blitt skutt og drept.
Det er ingen tvil om at han ble drept.
Deres hengivne, H. Witheridge, major.
Du!
Ja, du!
Stå stille, gutt!
HVIS DU IKKE LYKKES FØRSTE GANG KALL INN ET FLYANGREP
BURDE JEG STOLE PÅ REGJERINGEN
STOL PÅ OSS.
KAPITALISME.
Galt! Gjør det igjen!
Hvis du ikke spiser kjøttet ditt,
får du ikke pudding!
Hvordan kan du få pudding hvis du ikke spiser kjøttet ditt?
Du!
Ja! Du bak sykkelskuret.
Stå stille, gutt!
Jeg Vil gjerne
dedisere denne konserten
til ham
og til alle andre ofre for statlig terrorisme
over alt, over hele verden.
Da jeg selv var ung
Vi lekte i London.
Vi filmet noen opptredener der.
Jeg har en kort filmsnutt her i kveld.
Og dette...
...er en video av meg som synger sangen Mother.
Jeg skal prøve å synge med
og spille akustisk gitar
med den stakkars, ødelagte lille Roger
fra for så mange år siden.
Så!
Ønsk oss lykke til!
Lykke til!
IKKE
SNAKK
OM
TA DET MED RO
ALT VIL ORDNE SEG.
STOREBROR PASSER PÅ DEG
Vel, takk.
Det føles som vi har kjørt rundt i sirkler i timevis.
Det er landskapet, eller hva?
Ja. Jeg tror det er franskmennene.
Hvor var jeg?
Ja, det er en film om en russisk lastebilsjåfør
som får motorstopp i Mongolia.
Det er en scene der han blir veldig full
og holder en lang, lidenskapelig tale
om det faktum at han ikke kan huske navnet på bestefaren sin.
Da jeg så det var det som en kniv i hjertet.
Og jeg tenkte: "Herregud."
Jeg tenkte: "Bestefaren min, hva i helvete het bestefaren min?"
09 jeg fikk panikk.
Og noen få sekunder senere, gjennom panikken, kom jeg på: "George Henry."
Han ble drept heri 1916.
Det er umulig å forestille seg hvordan det må ha vært.
Bekmørkt, vettskremt.
Karene i skyttergravene må ha innsett nokså tidlig
at de som tok avgjørelsene
ikke hadde noen anelse hva de gjorde.
Selvfølgelig ikke.
Hele greia var galskap, hadde vært det fra starten av
og ville fortsette å være det
helt til slutten, da de kalte det uavgjort og dro hjem.
Hvor gammel var faren din da faren hans døde?
To.
Så det var to kriger som tok
selv det direkte minnet av faren fra to sønner.
Ja.
MAROEUIL BRITISK KIRKEGÅRD 1914 - 1918
"De fleste herskere lyver,
"men løgner er mindre sjokkerende, mindre nedbrytende
"enn den valgte, kultiverte uvitenheten som Chevallier tar opp her.
"Denne uvitenheten benekter eksistensen til noe som utløser medlidenhet.
"Det er galt å tenke på slike krigsledere,
"eller, i dag, økonomiske strateger, som ubarmhjertige.
"De er foraktelige.
"Det er dette vi må forstå og påvirke.
"De er foraktelige."
George Henry, kullgruvearbeider.
Det har vært min ambisjon å dra hit med dere tre.
Tre oldebarn og et barnebarn.
To millioner menn. Utrolig.
158540 INGENIØRSOLDAT G.H. Waters
Man kan planlegge å møte folk i drømmene sine.
- Kan man? -Ja.
Når du legger deg i kveld,
vil jeg du skal planlegge å møte George Henry i drømmene dine.
Jeg drømte at jeg hoppet ned fra en ås,
men jeg landet nær en bjørn og den spiste meg.
Det er mulig at du var bekymret for russerne.
Eller bare bjørner generelt.
Det er også mulig.
Jeg har aldri hatt kontroll over en drøm der jeg tenkte: "Å, jeg drømmer.
"Nå kan jeg gjøre det eller det."
Jeg hadde det en gang, og så mistet jeg kontrollen
og begynte å bli angrepet av japanske soldater fra andre verdenskrig.
Ble du angrepet av japanske soldater?
- Ja. -Jøss.
Se, mamma. Det er et fly oppe i luften.
Herregud, for et fantastisk rom!
Er alle disse dine gitarer?
Du føler deg veldig avslappet.
Når det gjelder hushjelpen,
kan hun spise med kjøkkenhjelpen.
Greit, sir.
Hvis du bare kan la meg få vite snarest mulig når du og mrs.
Bancroft vil spise.
Mrs. Bancroft vil spise middag...
Hvor er vi?
Frankrike.
Og hvor skal vi?
Italia.
Det stemmer.
Vi må gjennom tunneler.
Jeg håper det.
Husker du sist gang vi dro gjennom tunneler?
Vi må ha vært 17 eller 18.
Vi var på vei til Bagdad.
Nei. Det var Istanbul.
Var det?
Men vi reiste gjennom Hellas.
Og vi besteg Mount Olympus.
Husker du da den hunden angrep oss?
Nei.
Husker du et tordenvær?
Nei, det gjør jeg ikke.
Da gjør vi det bra.
Menneskets hukommelse er feilbarlig.
Spesielt i vår alder.
Ja, og det er ikke noe man burde vie for mye oppmerksomhet.
Vil du høre historien om tordenværet du ikke husker?
- Ja, gjerne. -Greit.
Vi gikk,
og så var det et tordenskrall.
Lyden og lyset kom samtidig.
Og i det øyeblikket mistet jeg identiteten min fullstendig
i omtrent et sekund.
Og i det sekundet visste jeg at jeg ikke hadde grenser.
Jeg var på den fjelltoppen.
Neppe lenger fra deg enn fra den bilen.
- Absolutt. -Og jeg husker ikke noe lyn.
Nei.
Så du antyder at det ikke skjedde i det hele tatt.
Nei!
Jeg mener ja, selvfølgelig gjør jeg det.
Men på den annen side kan det ha skjedd uten at jeg husker det.
- Riktig. -Kanskje det slo ned i meg.
Jeg pleide å ha en drøm,
og drømmen var at jeg hadde drept noen
og hadde ekstremt dårlig samvittighet.
Til slutt forsto jeg at jeg trodde jeg hadde drept faren min.
Og jeg hadde aldri den drømmen igjen.
Barnet i meg, som tok ansvar for alt som skjedde rundt meg,
jeg bar det med meg inn i voksenlivet.
Jeg trenger ikke ha den drømmen lenger, og det har jeg aldri.
Riktig.
Jeg har iallfall aldri husket den.
Vel, det eneste jeg vil si, siden det eneste jeg virkelig nevnte
var at Zevs åpenbarte min grenseløshet...
Riktig.
...er at jeg var i New York,
fordi Nancy fikk den andre sønnen sin der,
og jeg holder ham sånn, og han ser på meg og smiler.
Og selvfølgelig er vi programmerte til å reagere på det smilet,
og han er programmert til å gi det.
Men det var ikke det jeg tenkte.
Det jeg tenkte var at lyset som kom fra ham
09 'Yste opp alt
var helt likt det jeg opplevde da jeg var 18
og Zevs velsignet meg med et lyn.
Men det er alt. Det er bare det.
Smilet til et barnebarn og velsignelsen til Gudenes konge.
Og de er samme ting.
Det kan jeg gå god for.
Roger, kjære, fortalte jeg deg historien om flukten min fra Budapest?
En gang eller to.
En sivil nasjonalsikkerhetsstyrke. ..
Det er nok ikke så viktig.
Jeg skal være rask.
Jeg måtte bare stoppe for å få meg noe å drikke,
fordi jeg er på vei til Italia.
Jeg vet du ikke forstår, men det er greit.
Så jeg vil gjerne ha en siste for veien, og så går jeg.
Så de landet i Salerno.
Opp gjennom støvelen, helt til de nådde Monte Cassino.
Og der stoppet de.
Det var tyskerne, på toppen av åsen, sånn,
og elva rant gjennom her.
Så de besluttet å sette igjen menn her,
og så ville de ta sjøveien opp hit
og etablere et brohode her.
Like sør for Roma.
I Anzio.
Og det gjorde de, i januar 1944.
Faren min gikk inn,
og de forsterket brohodet i Anzio.
Og de ble overmannet.
Så han døde.
Og det er derfor jeg skal til Anzio.
For jeg har aldri sett minnesmerket til faren min, Eric.
Det er historien.
Jeg vet du ikke forstår det, men jeg tror jeg vil ha én til, til veien.
Kjære Roger, jeg tror aldri jeg fortalte deg om mine to flukter fra Ungarn.
Den første i 1944, fra den tyske okkupasjonen.
Jeg var sju år.
Bygningen vår var omringet av ungarsk SS.
Vi spiste lunsj, og hushjelpen serverte suppe,
og plutselig begynte hun å rope: "Dere må komme og se,
"for alle jødene blir hentet ut av bygningen."
Og faren min sa: "Vi må dra med en gang, uten noe."
Og vi reiste oss og forlot leiligheten vår.
Da vi kom ned så jeg en person løpe for livet,
og to sekunder senere løp to bevæpnede ungarske SS-folk etter ham.
Og faren min sa: "Uansett hva du gjør, ikke se,"
og åpnet ytterdøra, og i det øyeblikket hørte jeg skuddene.
Og så var vi ute på gata, og jeg turte ikke se, men jeg så,
og der så jeg mitt livs første lik.
Vi gikk forbi den døde kroppen til gatehjørnet,
og greide å komme oss ubemerket unna.
Resten av krigen gjemte vi oss rett ved siden av Gestapo.
Til slutt tok krigen slutt, veldig udramatisk,
og vi dro tilbake til Budapest.
Vi dro tilbake til leiligheten,
og på spisestuebordet sto det fire suppetallerkener
med uttørket suppe.
Som barn kunne jeg ikke tro
hvordan dette stedet hadde overlevd
alle ødeleggelsene som fant sted i Europa og resten av verden,
men de fire tallerknene var urørte.
Jeg stirret på bordet
og forsto ikke hvordan tiden sto stille på det stedet.
Vi har en time med dagslys igjen.
Vi bør komme oss av gårde.
Er det utrygt å reise om natten?
Det vil være mer utrygt å bli her. Faren din kommer snart på sporet av oss.
Kan Lorka kjøre?
Ja, jeg kan kjøre.
Lorka, vi må dra!
Takk for alt.
Dette er Kaninleder. Hører dere meg?
Hallo, Kaninleder, Rød tre svarer. Du er sterk og klar.
Bra!
Et mål følger etter deg, jeg vil du skal ta en unnvikende manøver.
- Forstått? -Forstått.
Overraskelse!
Hvor i helvete er du, Simon?
Det som bekymrer meg er den andre siden av saken,
tilknytningen til dogma,
som fører til politiske handlinger, som får folk drept.
- Og det er... -Jeg er enig med deg der.
På turneen inviterer jeg rundt 20 sårede krigsveteraner til konserten hver kveld.
Det var en type.
Han bare nikket og holdt ut hånden sin,
og jeg tok hånden hans for å riste den,
og han ville ikke slippe hånden min.
Så jeg tenkte: "Greit, han vil tydeligvis si noe."
Og han sto der og så meg rett i øynene.
Et veldig merkelig, gjennomtrengende blikk.
Og så sa han:
"Faren din ville vært stolt av deg."
Det var et veldig merkelig øyeblikk.
Jeg bare...
Jeg ble til gelé, i grunn,
09 Jeg Var helt på gråten.
Jeg vil aldri glemme ham.
HVERT VÅPEN
SOM BLIR LAGET,
HVERT KRIGSSKIP
SOM SJØSETTES,
HVER
RAKETT
AVFYRT
ER, TIL SYVENDE OG SIST,
ET TYVERI
FRA DEM SOM SULTER OG IKKE FÅR MAT,
FRA DEM SOM FRYSER OG IKKE HAR KLÆR
HENT GUTTENE HJEM
Vi landet på stranden i Anzio like før de hardeste kampene i krigen.
ALT VIL BLI OK
OSS IKKE DEM
IKKE FAEN
STOL PÅ OSS
DRIKK KALASHNIKOV VODKA
ER DET NOEN SOM ER
PARANOIDE
HER l KVELD?
Denne er til dere!
Den heter Run Like Hell!
Vi skal klappe.
Høyere!
Følg meg!
Det er bedre. Alle sammen nå!
Ha det gøy!
NOEN MÅ HA FORTALT LØGNER OM JOSEPH K.
HAN VISSTE HAN IKKE HADDE
GJORT NOE GALT MEN EN MORGEN BLE HAN ARRESTERT.
iBeskytter
iMotstår
iTaper
DU BØR LØPE
ALT VAR l ORDEN. KAMPEN VAR OVER. HAN HADDE
VUNNET KRIGEN MOT SEG SELV. HAN ELSKET STOREBROR.
iLærer
iTror
iMaler
iDreper
iBetaler
DU BØR LØPE
ER DET FRYKT ELLER MISUNNELSE ELLER PROFITT ELLER TAP
AT VI VILLE VELGE Å DREPE BARNET
BARN ET...
SER DERE ALLE DE SOM STÅR DER NEDE?
EN AV DEM HAR ET VÅPEN.
Å JA. DET ER ET VÅPEN. JA.
JA, HAN HAR OGSÅ ET VÅPEN.
Saaed m/ kamera
VI HAR FEM ELLER SEKS INDIVIDER MED AK-47'ER
TILLATELSE TIL Å ANGRIPE.
Namir m/ kamera
SKYT DEM.
NAMIR NOOR-ELDEEN OG SAEED CHMAGH
VI VIL HUSKE DERE
Vi skal samles klokka 13.15
utenfor Brixton rådhus der vi skal...
STOL PÅ OSS
Vi beveger oss ned Stockwell Road rundt klokka 12.00.
Og fortsetter inn på Lambeth Road der kamerater vil bistå oss.
Tre i bredden
mens vi går nedover Lambeth Road mot Vauxhall Bridge.
Når vi når den andre siden av Vauxhall Bridge
og vi er i Westminster Borough-området,
kan det hende vi støter på noen jødegutter fra den kongelige...
...langs veien vår.
NED MED SKOLEN
KOM IGJEN DOMMER LA HAM FÅ SMAKE!
Tusen takk fra Graham Broad.
TROMMER
ORGEL OG PIANO
GITAR & BASS
VOKAL
STØTTEVOKAL
VOKAL
GITAR
Og fra meg, muchas gracias.
Takk.
Takk!
Er ikke dette...
DEDISERT TIL VÅRE FALNE KJÆRE
"ASKER OG DIAMANTER,
VENN OG FIENDE TIL SLUTT VAR VI ALLE LIKEMENN."
SLUTT
Norwegian